ONDSKANS SINNE
EPISOD FEM
Vad hände? Varför försvann det bara?
Tja, vi kunde inte ha frestat dess aptit.
Varför inte?
Tja, jag antar att det upptäckte en högre koncentration av ondska i Mailer.
Det finns något att säga om ett rent sinne, Jo?
Titta, jag tror vi borde komma härifrån innan den kommer tillbaka!
Okej, Jo! Jo! Vänta lite. Vänta.
Barnham! Vad gör du här?
Tja, jag letade efter dig. Jag hörde detta ljud och…
Det är okej. Vi ska försöka fly.
Jag förstår inte.
Titta, vi måste stoppa Mästaren från att skicka den missilen.
Kom nu, Barnham, du kommer med oss.
Kom igen. Snabbt! Kom igen!
Väderkvarn 347 till Fälla 1.
Hur läser du mig? Över.
Bekräfta det, kan du, Sergeant?
Fälla 1 till Väderkvarn 347.
Major Cosworth läser dig högt och tydligt. Några resultat? Över.
Jag är över Stangmoor fängelset nu.
Inget tecken på missilen. Allt verkar tyst och normalt. Över.
Ska du landa? Över.
Nej… Jag tror inte det.
Jag vet att jag sa att det verkar normalt men jag är ganska säker på att det inte är det.
Jag fortsätter att kika för tillfället. Klart slut.
Tja, det verkar inte vara någon här. Låt oss ta en titt utomhis.
Du väntar här lite.
Hallå, titta! Det är UNIT-helikoptern! Hallå!
Okej, ni två. Inomhus!
Rör på er!
-Skada dem inte. -Lägg av, Barnham. Jag sa rör på er!
-Jag sa att inte skada dem. -Nej, nej, Barnham!
Lugna ner dig. Låt honom gå!
Men de försökte…
Vad i helvete menar du, vi lusade upp saker?
Du har din missil, eller hur?
Du lämnade ett av UNIT-personerna vid liv och följde dig hit.
Lyckligtvis blev han fångad.
Jag bryr mig inte om honom. Jag vill ha dig tillbaka här genast!
Det är helt omöjligt.
Jag är alldeles för upptagen med att förbereda missilen för att starta.
Titta, kompis, jag bryr mig inte hur upptagen du är. Jag vill ha dig tillbaka.
Din maskin har brutit sig ut. Den vandrar runt fängelset.
Den dödade Lenny Vosper. Den dödade nästan mig!
Det är omöjligt, jag kan inte gå härifrån nu.
Lyssna nu. Min mobb är inte kvar här medan den där saken är lös.
De börjar springa och jag springer med dem.
Men du kan inte! Du kommer att fångas!
Kanske, men kom ihåg, om jag blir fångad, gör du det också.
De vill veta var den missilen är och jag kanske berättar för dem.
Tänk på det nu!
Jag förstår.
Okej, Mailer. Jag kommer tillbaka.
Så ska det låta.
Okej, kapten. Du kan sluta låtsas att vara medvetslös nu.
Varför? Varför…
Varför tog jag missilen? Jag tänker använda den.
Du kommer aldrig att kunna. Det är för komplext.
Dumheter!
Detta är barnsligt enkelt.
Hur som helst, så har jag all teknisk hjälp jag behöver.
Ja, jag skulle fråga dig. Om de här soldaterna…
Hyrda legosoldater i falska uniformer.
Allting är en fråga om pengar nuförtiden, min kära kapten.
Skulle du ursäkta mig?
Åh, förresten så undrar du förmodligen varför du fortfarande lever.
Det korsade mitt sinne.
Tja, i händelse av, i den mycket osannolika händelsen
av att UNIT hittar oss innan missilen är klar,
skulle du göra en mycket användbar gisslan.
Kom ihåg det.
Okej, kom igen!
-Var hittade du dem? -Utanför B-vingen, vinkade till en helikopter.
-Du gjorde vadvad? Såg de dem? -Nae, det tror jag inte.
Hur som helst är det avstängt nu.
Ta den zombien ut härifrån. Bli av med honom!
Jag vet inte vad vi ska göra åt dig.
-Titta, Mailer, vad… -Gå tillbaka.
Mailer, varför hjälper du Mästaren?
Hjälper vem?
Mä… Keller, eller vad han kallar sig själv.
Enkelt. Jag hjälper honom eftersom han hjälper mig.
Åh, vad har han lovat dig?
Pengar, benådning, biljett till vart än jag vill.
Tror du verkligen att han kommer att behålla dessa löften?
-Varför inte? -Han bryr sig inte
oavsett om du lever eller dör. Han utnyttjar dig bara!
Så han utnyttjar mig, jag utnyttjar honom.
Ger du mig ett bättre erbjudande?
Tja…
låt oss gå och jag ska göra det bästa jag kan för dig.
Tja, om det är det bästa du kan göra, Dok, är det verkligen inte tillräckligt bra.
Nu, ta ut dem.
Okej, kom igen!
Jag vet exakt var den missilen är.
Här.
Stangmoor fängelset, herrn?
Allt går ihop. Benton såg en Svart Maria när missilen var anfallen
och jag såg Doktorn och fröken Grant.
Jag är övertygad om att Mästaren har tagit över fängelset
för att användas som en gömställe för den missilen.
Då antar jag att vi tar platsen, herrn.
Jag ska utarbeta en överfallsplan.
Major Cosworth?
-Herrn? -Har du sett Stangmoor fängelset?
-Nej, herrn. -Jag har precis tittat på den.
Det är en gammal fästning. Du behöver en armé för att komma in dit.
-En fästning? -Det är rätt.
Jag antar att det inte skulle kunna vara en hemlig tunnelbana eller något?
Bra, Major, bra. Är det en karta över fängelset?
Ja, herrn
Ja, du har rätt. Det har inte heller blockerats.
Det leder antagligen till de gamla fängelsehålorna.
Det är snarare som att göra en film, är det inte, herrn?
Vinthund 7 to Fälla 1. Vinthund 7 to Fälla 1.
Ursäkta mig, herrn.
Det är okej, jag tar det.
Fortsätt, Vinthund 7.
En svart salongbil har precis kommit in i fängelseporten. Över.
Tack, Vinthund 7. Bevara övervakningen. Klart slut.
Det måste vara Mästaren. De skulle inte låta någon annan gå in.
Det, det löser det! Vi ska ta det fängelset.
-Genom att använda tunnelbanan? -Ja.
Och även med hjälp av en trojansk häst.
Jag måste säga, du har tagit din tid på det.
Jadå, något problem?
-Inte ett pip från dem. -Okej. Öppna upp, Fuller.
Doktor…
Där.
Doktor, jag…
Där.
Ja, ja, problemet med det här spelet är att det är för enkelt.
Jag är i alla fall van med att spela tredimensionell schack.
Okej, jag har tillåtit dig din lilla gest.
Nu kanske vi kan prata seriöst.
Jag antar att du kommer att be mig att kontrollera din maskin igen.
-Det är jag. -Det kan jag inte.
Jag har sagt till dig förut. Ingen kan.
Du underskattar dig själv, Doktor.
Du är helt kapabel att styra den.
För en tid, åtminstone.
Tja, om jag kunde, varför ska jag hjälpa dig?
För att rädda liv. Flera har redan dött.
Ja.
De flesta av dem var svåra fall som hjälpte dig.
Nåväl. Att rädda ett liv.
Mitt eget?
Lyssna inte på honom, Doktor. Han bluffar bara.
Gör jag? Om inte Doktorn gör som jag säger, fröken grant,
Mailer kommer skjuta dig här och nu.
Jo, det är bara en teori, men jag tror att det kan finnas ett sätt att hämma
den maskinens rörelseförmåga.
Och nu är din chans att sätta den teorin på provet.
Tja, var är saken nu? Vandrar fortfarande omkring?
Gå tillbaka till processkammaren.
Tillfälligt frossad, ingen tvekan.
Jo, jag behöver mycket utrustning, vet du.
Tja, Stangmoor fängelset är en mycket progressiv plats.
Hela innehållet i verkstaden står till ditt förfogande.
Okej, jag ska prova.
Bra.
Okej, Fuller. Släpp ut oss, vill du?
Nej, fröken Grant. Du kommer att stanna här
som en garanti för Doktorns goda beteende.
Efter dig, Doktor.
Nöjd, Mailer?
Vi kommer, som ni inser, att vara mycket betydligt underlägsna.
Men inte alla våra motståndare kommer att vara beväpnade
och ingen av dem kommer att vara utbildade soldater.
Och vi ska givetvis överraskning på vår sida.
-Exakt. Några frågor? -Nej, herrn.
Okej, fortsätt.
En utmärkt plan, om jag kan säga så, herrn.
En mycket god chans att lyckas.
Tack, Major Cosworth. Jag är väldigt lättad att höra det.
-Ja. -Ursäkta mig, herrn.
Benton? Vad fan gör du här?
Du ska vara på sjukhuset.
Ja, herrn. Jag friskförklarade mig själv.
Jag är okej nu. Jag har bara lite av ett ömt huvud.
Jag ska bara fortsätta, herrn.
Lediga, Sergeant. Nå, vad vill du?
Jag skulle vilja gå på anfallet, herrn.
Benton, du ska lida av allvarlig hjärnskakning.
Jag vet, herrn, men det är bara en skråma, ärligt.
Och du sa själv att jag har en tjock skalle.
Hur som helst, jag skulle vilja ha en chans att komma på de block som gjorde det.
Okej. Om du känner dig lämplig kan du ta hand om den underjordiska överfallspatrullen.
Major Cosworth kommer att sätta dig på bilden.
Tack så mycket, herrn.
-Herrn, jag… -Ja?
Jag undrade om du hade haft nyheter om kapten Yates, herrn.
Jag är ledsen, Benton, det finns inget. Ingenting alls.
Titta, Doktor, du måste skynda dig!
Om den där börjar röra sig igen…
Jag är väl medveten om hur brådskande situationen är, tack.
Okej.
Ursäkta mig, vill du?
Kan du ta med pluggen, tack?
-Ja, just det. -Och spolen.
-Ja. -Tack.
Titta, säg mig, vad tänker du göra egentligen?
Jag ska försöka kasta den här spolen över den där maskinen.
Om jag kan komma nära nog till det utan att bli dödad, så är det.
Jag förstår. Tja, vad kan jag göra för att hjälpa?
Tja, jag vill att du ska använda dessa kontroller här
och slå på till full ström när jag ropar
-Det här är väldigt genialt. -Om allt går bra bör det sättas upp
en elektrisk ström i spolen växlar på mycket av samma frekvens
som beta-rytmerna i den mänskliga hjärnan.
Och du tror att det kommer att ta itu med det?
Jag vet inte, men jag tror att det kommer att förvirra varelsen tillräckligt
att ta bort sin rörelseförmåga, hur som helst.
Jo, jag hoppas att du har rätt.
Jag också.
Slå på det nu, vill du? Den i botten.
Okej. Ja…
-Lycka till dig, Doktor. -Tack.
-Jag vet vad du ska göra. -Ja.
Utrota! Förinta! Förstör!
-Utrota! -Nu!
-Förinta! -Nu!
Mailer. Mailer?
Jo, Doktor, grattis.
Det kommer inte hålla det länge, du vet. Den är intelligent.
Snart kommer den att få reda på vad som hände och hitta ett sätt att hantera det.
Då måste du tänka på något bättre, eller hur?
Ta Doktorn tillbaka till sin cell, Mailer.
Nu går vi.
-Är du okej, Doktor? -Ja tack, Jo. Jag mår bra, jag mår bra.
-Har du fixat maskinen? -Ja, tillfälligt.
-Du ser trött ut. -Jag är det.
Fysiskt och psykiskt.
Hej, hur är det med mat? Tror du att de skulle låta oss ha något?
Jag tvivlar på det. Inte efter vad som hände förra gången.
Jag har inte haft något att äta hela dagen. Jag svälter.
Tja, vi borde inte ha kastat vår frukost på dem, ska vi?
Frukost! Hallå, vänta lite nu.
Jag visste att de inte skulle bry sig om att städa. Varsågod.
Åh, nej tack, Jo, du har det. Jag klarar mig utan mat för ett tag.
Nej, vi delar den. Och det finns lite vatten i kannen här.
Okej.
-Skål. -Skål.
Har jag någonsin berättat om den gången jag var i London Tower?
Nej.
-Nej? -Nej.
Tja, jag delade en cell med en väldigt konstig kille som hette Raleigh.
Raleigh?
Ja, herr Walter Raleigh.
Han fick problem med drottning Elizabeth.
Elizabeth I, är det.
Han pratade om denna nya grönsak han hade upptäckt,
förstår du, som kallades potatisen.
En dag satt han ner, pekade ett finger mot mig…
Morsning, kompis. Provianter.
-Vad? -Provianter. Käk. Mat.
Bakgrinden. Du lämnar det vid innerdörren.
Du kan inte komma in hit.
Det kommer inte att komma in dit, kompis. Min skåpbil är för stor.
-Du måste gå, då. -Hallå, vänta lite nu.
Jag har en veckas matförsörjning där och sprit för guvernören.
Ska jag gå tillbaka och berätta för dem att du inte vill ha det?
De tror att du är ding.
Hänger runt. Huvudporten här.
Jag har en stor lastbil. Släpper jag in den?
Ja okej. Men jag vill ha honom härifrån snabbt.
Kör upp på gården. Avlasta den. Vi ger dig en hand.
Det är chefen som vill ha dig här så fort som möjligt.
Oroa dig inte. Desto mindre tid jag spenderar där inne, desto bättre.
Okej, öppna upp.
Kom igen! Ut!
Baksidan är öppen.
Detta är Brigadör Lethbridge-Stewart av UNIT.
Detta fängelse är nu i militära händer.
Det verkar vara rätt inuti fängelset.
Ja.
Jag hoppas bara att de kan få fullständig kontroll innan Mailer
-börjar döda gisslan. -Jag också
Åh, ja
Där!
Tre.
Kom igen!
Jag ska hitta Doktorn!
Åh, kommit för att ange dig själv?
Håll käften och lyssna nu. Vill du vara levande, gör du precis som jag säger.
Nå?
Du ska hjälpa mig att komma härifrån.
När vi går ut härifrån, berätta för dina vänner
att jag antingen kommer ut annars jag kommer att hugga ner dig. Okej?
De kommer inte att lyssna.
Synd för dig om de inte gör det. Kom igen, rör på dig.
Och kom ihåg, inga hjältar. Jag kan komma ut med någon av er. Upp!
Nu, Doktor!
Det är allt. Jag varnade dig. Jag behöver bara en av er.